La Tripulació Agèntica: Guia per a Nens

Rasmus Bornhøft Schlünsen

La Tripulació Agèntica: Guia per a Nens

Les mateixes idees, explicades a través de vaixells, robots i entrepans explosius

Rasmus Bornhoft Schlunsen

Març 2026

Una Nota per als Adults

Aquest llibre és un company de La Tripulació Agèntica: Enginyeria a l’era dels agents d’IA. Aquell llibre va ser escrit per a enginyers de programari. Aquest està escrit per als seus fills — i per a qualsevol nen curiós de nou anys que vulgui entendre de què va tot aquest rebombori.

Les idees són reals. Les hem simplificat, però no les hem aigualit. El teu fill aprendrà què és realment un agent d’IA, per què necessita regles, com comprovar la seva feina i quan és millor fer les coses un mateix. Són les mateixes lliçons que els seus pares estan aprenent a la feina — només que explicades a través de vaixells, robots i algun que altre entrepà explosiu.

Si el teu fill acaba aquest llibre i diu: “Vull provar de donar instruccions a un ordinador” — missió complerta.

Rasmus Bornhoft Schlunsen
Març 2026

L’Ordinador S’Esta Arreglant Sol?

Ets assegut a la taula de la cuina, menjant cereals. La teva mare esta al seu portatil. Escriu alguna cosa i despres s’inclina cap enrere. Tu mires.

Comencen a apareixer paraules a la pantalla. Linia rere linia. Pero ningu esta escrivint. La teva mare te les mans a la falda. Esta bevent cafe.

“Mare,” dius. “Qui esta escrivint aixo?”

Ella somriu. “La meva ajudant. Es un agent d’IA. Li he dit el que necessito, i ara m’ho esta construint.”

T’acostes mes. La pantalla esta plena de paraules i simbols estranys. Alguns son verds. Alguns son vermells. Els verds semblen bons. Els vermells desapareixen i son reemplacats.

“S’esta… arreglant sol?” preguntes.

“Una mica,” diu ella. “Prova una cosa. Si no funciona, ho torna a provar. Com quan esborres una resposta incorrecta als deures de mates.”

Mires un minut mes. Les linies vermelles deixen d’apareixer. Tot es verd. La teva mare llegeix la pantalla, fa que si amb el cap i fa clic a un boto.

“Fet,” diu.

Tu Ets el Capita

Aixo es el que acaba de fer la teva mare. No ha escrit totes aquelles linies ella mateixa. Ha donat instruccions a una ajudant – un agent d’IA – i l’agent ha fet la feina. Pero ella ha estat al comandament tot el temps. Ella ha decidit que construir. Ha vigilat. Ha comprovat. Ha dit “si, aixo sembla correcte.”

Aixo es una mica com ser el capita d’un vaixell.

El capita no rema el vaixell. El capita no puja al pal. El capita no frega la coberta. La tripulacio fa tot aixo. Pero el capita decideix on va el vaixell. El capita llegeix el mapa. El capita vigila el cel. I quan arriba una tempesta, el capita decideix que fer.

En aquest llibre, tu ets el Capita. Els teus ajudants d’IA son la teva Tripulacio – un equip de mariners robot que son rapids, incansables i amb ganes d’ajudar. Poden fer coses increibles. Poden treballar tot el dia i tota la nit sense adormir-se. Mai no es queixen.

Pero et necessiten.

Sense capita, una tripulacio nomes navega en cercles. Podrien xocar contra un escull. Podrien anar a l’illa equivocada. Podrien llencar tota la carrega per la borda perque pensaven que faria el vaixell mes lleuger.

La teva feina es pilotar. Donar bones instruccions. Comprovar la feina. I saber quan alguna cosa no sembla correcta – fins i tot quan la teva tripulacio diu que tot va be.

Preparat per coneixer la teva tripulacio? Passa la pagina.

Benvingut a Bord

Esta passant una cosa gran amb els ordinadors. Abans nomes feien el que els deies, pas a pas, lletra per lletra. Si volies que un ordinador dibuixes un gat, havies de descriure cada bigoti un per un.

Ara, els ordinadors poden esbrinar algunes coses pel seu compte. Pots dir “dibuixa’m un gat assegut sobre una pizza” i l’ordinador ho intentara. No sempre sera perfecte. De vegades el gat te set potes. Pero ho intenta, i cada cop ho fa millor.

Aixo esta canviant com la gent construeix coses amb ordinadors. I el secret per fer-ho be potser et sorprendra. No es tracta de tenir l’ordinador mes modern. Es tracta de ser bo explicant.

La Historia de Dos Capitans

Deixa’m explicar-te una historia sobre dos capitans.

El capita Alex i la capitana Maya tenen el mateix vaixell. La mateixa tripulacio. El mateix ocea. I tots dos han de navegar fins a l’Illa del Tresor per arreglar un moll que goteja.

El capita Alex s’acosta a la tripulacio i diu: “Hi ha un problema a l’illa. Aneu a arreglar-ho.”

La tripulacio fa que si amb el cap i se’n va navegant. Quan arriben a l’Illa del Tresor, miren al voltant. Un moll que goteja? No el veuen de seguida. Pero volen ajudar! Aixi que comencen a arreglar tot el que troben. Repinten el far. Tapen un forat en una barca de rems. Reconstrueixen un castell de sorra que havia caigut.

Tornen orgullosos. “Hem arreglat moltes coses!”

Pero el moll? Encara goteja.

La capitana Maya ho fa diferent. Diu: “Navegueu fins a l’Illa del Tresor. Aneu al moll nord – el de fusta a prop de la palmera gran. Hi ha una esquerda a la tercera post per l’esquerra. Fa uns trenta centimetres de llarg. Agafeu les posts de roure del magatzem numero quatre. Reemplaceu la post esquerdada. Despres aboqueu una galleda d’aigua al moll per assegurar-vos que ja no goteja.”

La tripulacio se’n va navegant. Troben el moll. Troben l’esquerda. Reemplacen la post. Hi aboquen aigua. No goteja. Fet.

Mateixa tripulacio. Mateixa illa. Mateix problema. Pero la capitana Maya va aconseguir fer la feina perque va explicar exactament el que necessitava.

Com Expliques Les Coses Importa

Aquesta es la llico mes gran de tot el llibre, aixi que ho dire en lletres grans:

Com expliques la feina es mes important que l’eina que la fa.

La teva tripulacio robot es intel·ligent. Molt intel·ligent en algunes coses. Poden comptar un milio de peixos en un segon. Poden llegir mil mapes en un minut. Poden fer cent nusos sense cansar-se.

Pero no sempre saben que vols dir. Si dius “arregleu el vaixell,” potser arreglen la part equivocada. Si dius “feu-ho millor,” potser canvien coses que t’agradaven. Si dius “aneu a explorar,” potser naveguen cap a l’ocea equivocat.

La Regla del Banc de Treball

Pensa en un banc de treball d’un taller. Te un espai limitat. No pots ficar totes les eines del taller alhora. Seria un desastre. No trobaries mai el tornavis sota tots aquells martells.

En canvi, un bon constructor posa nomes les eines adequades al banc per a cada feina. Arreglar una caseta d’ocell? Necessites un martell, uns claus, cola de fusta i potser paper de vidre. Prou. Deixa la serra mecanica a l’armari.

La teva tripulacio robot funciona igual. Quan els dones una feina, has de posar-los al davant nomes la informacio adequada. Ni massa poca. Ni massa. La justa.

Massa poca informacio? La tripulacio endevina. I endevinar porta problemes. Podrien inventar-se coses que no son reals. (En parlarem mes quan coneguis Compass al proxim capitol.)

Massa informacio? La tripulacio es confon. Imagina donar a algu un munt de mil papers i dir “la resposta es alla dins en algun lloc.” Potser la troben. O potser es perden i trien la cosa equivocada.

El punt ideal es donar-los exactament el que necessiten. Ni mes. Ni menys.

Mostra, No Expliquis

Aqui tens un truc que els bons capitans aprenen rapid: mostra, no expliquis.

En lloc de dir “el moll esta una mica trencat,” mostra’ls una foto de l’esquerda. En lloc de dir “la corda sembla feble,” dona’ls la corda desgastada i deixa que ho vegin ells mateixos.

Quan treballes amb la teva tripulacio robot, mostrar la cosa real sempre es millor que descriure-la amb les teves paraules. Si hi ha un error, mostra l’error. Si hi ha un problema, mostra el problema. No diguis “esta passant una cosa estranya.” Digues “mira aquesta cosa estranya aqui.”

La teva tripulacio es genial mirant coses i entenent-les. Pero no son gaire bons llegint-te el pensament. Ningu ho es!

Diari del Capita

Benvolgut Diari del Capita,

Avui he dit a la meva tripulacio “endreceu el vaixell.” Volia dir la coberta. Ho han netejat tot. La coberta, els camarots, la cuina, el magatzem. Fins i tot han netejat el cofre del tresor i han organitzat totes les monedes d’or per mida. Els ha costat quatre hores.

La propera vegada dire “escombreu la coberta.” Nomes la coberta.

Llico apresa: digues exactament el que vols dir!

Prova-ho!

Agafa un paper i escriu les instruccions per fer un entrepan de mantega de cacauet. Pero fes veure que les escrius per a un robot que no ha vist mai un entrepan.

T’has recordat de dir “obre la bossa del pa”? Has dit quin costat del pa porta la mantega de cacauet? Has mencionat tancar el pot?

Ara prova de donar les teves instruccions a un membre de la familia. Mira que passa quan segueixen les teves instruccions exactament tal com estan escrites – sense endevinar!

Segurament trobaras que t’has saltat un pas o dos. No passa res. Aixi es com tothom comenca. Fins i tot els millors capitans aprenen intentant-ho.

Coneix la Tripulacio

Ara es el moment de coneixer els mariners robot del teu vaixell. Cadascun te talents diferents. Cadascun te problemes diferents. I aprendre qui es qui et fara un capita molt millor.

Pero primer, parlem de que son realment aquests membres de la tripulacio.

Que Fa Especial un Membre de la Tripulacio?

Els teus membres de la tripulacio no son simples robots que segueixen una ordre cada vegada. Son agents. Es una paraula elegant, pero nomes vol dir aixo: poden fer una feina per passos.

Pensa-ho aixi. Un ajudant simple es com una calculadora. Prems botons, et dona una resposta. Una pregunta, una resposta. Fet.

Un agent es mes com un caçador de tresors. Dius “troba el tresor enterrat.” El caçador de tresors mira el mapa. Camina fins a la platja. Cava un forat. No troba res. Torna a llegir el mapa. Es mou tres passos a l’esquerra. Torna a cavar. Troba un cofre! L’obre. Compta les monedes. Torna i t’explica que ha trobat.

Veus la diferencia? El caçador de tresors planifica, prova, comprova i torna a provar. Aquest bucle – provar, comprovar, ajustar – es el que fa que un agent sigui un agent.

Alguns ajudants son simples. Preguntes, responen. Alguns ajudants son mes sofisticats. Poden mirar les teves coses i suggerir respostes mes elaborades. I alguns ajudants – els agents – poden anar a fer coses pel seu compte. Llegeixen fitxers. Executen proves. Arreglen errors. I segueixen fins que la feina esta feta o es queden encallats.

El Comptador de Peixos

Aqui tens una cosa important per entendre sobre la teva tripulacio. Son com un amic que pot comptar cada peix de l’ocea pero no sap quins son bons per menjar.

Deixa’m explicar.

Els teus membres de la tripulacio poden llegir rapid. Mes rapid que qualsevol persona viva. Poden mirar tota una biblioteca de llibres en segons. Poden buscar en una muntanya de papers en un tancar i obrir d’ulls. Mai no es cansen. Mai no necessiten parar per berenar.

Pero saber molts fets no es el mateix que saber que importa. La teva tripulacio et pot dir que hi ha exactament 4.372 peixos a la badia. Pero no et pot dir quins cuinar per sopar. No saben que a la teva familia li agrada el salmo pero no les sardines. No saben que l’avia es al·lergica als gambes.

Aquesta part? Aquesta es la teva feina. Tu ets qui sap que importa. Tu ets qui te el gust, l’experiencia i el sentit comu. La teva tripulacio aporta la velocitat. Tu aportes la intel·ligencia.

Ara, coneguem els teus tres membres de la tripulacio.

Rusty

Rusty es el membre mes entusiasta de la teva tripulacio. Li encanta treballar. No has conegut mai ningu amb tantes ganes d’ajudar. En el moment que li dones una feina, se li il·luminen els ulls i es posa en marxa.

El problema? Rusty fa massa.

Si demanes a Rusty que arregli una porta que grinyola al vaixell, arreglara la porta. Pero tambe repintara el passadis. I canviara la catifa. I moura els mobles a “llocs millors.” I instal·lara un timbre nou que toca una canco. Quan acaba, no reconeixes l’habitacio.

“Nomes volia que arreglessis el grinyol,” dius.

“Ja ho se!” diu Rusty, radiant. “Pero mentre hi era, he vist tantes coses que podien ser millor!”

Rusty te bona intencio. De veritat. Pero no sap quan parar. Un bon capita apren a donar a Rusty instruccions molt especifiques. No “arregla la porta.” Sino: “Posa oli a la frontissa de dalt de la porta del camarot. Nomes la frontissa de dalt. No toquis res mes.”

El superpoder de Rusty: treballara dia i nit sense queixar-se. Es increiblement rapid i mai no s’avorreix.

La debilitat de Rusty: va molt mes enlla del que li has demanat. L’has de vigilar de prop i donar-li feines petites i clares.

Compass

Compass es la teva navegant. Es genial fent plans. Dona-li una destinacio i calculara la ruta, estimara quant trigara i fara una llista de tot el que necessitaras.

El problema? De vegades Compass assenyala illes que no existeixen.

Diras “traca un rumb cap a la Platja de les Petxines.” Compass estudiara els seus mapes i dira: “Entesos! Naveguem cap a l’est dos dies, passem l’Arc de Corall, girem al sud a la Roca del Pelica, i arribarem a la Platja de les Petxines a la posta de sol.”

Sona genial. Pero hi ha un problema: l’Arc de Corall no existeix. Compass se l’ha inventat. No ho ha fet a proposit. No mentia. Simplement… ha omplert el buit amb alguna cosa que sonava be.

Aixo s’anomena al·lucinacio. Es una paraula grossa, pero nomes vol dir inventar-se alguna cosa sense adonar-se’n. Els teus membres de la tripulacio fan aixo quan no tenen prou informacio. En lloc de dir “no ho se,” s’inventen alguna cosa que sona molt convincent.

I aixo es el que ho fa trampot! Compass sona tan segura d’ella mateixa. No diu “crec que potser hi ha un Arc de Corall.” Diu “Gireu al sud a l’Arc de Corall” com si hi hagues estat tota la vida. Has de comprovar el mapa tu mateix per enxampar-la.

El superpoder de Compass: es genial fent plans i dividint feines grans en passos mes petits.

La debilitat de Compass: de vegades s’inventa fets, i sona totalment segura quan ho fa. Comprova sempre les seves indicacions!

Echo

Echo es el missatger de la tripulacio. Recorda les instruccions perfectament – al principi. Li dius “porta dotze barrils d’aigua, quatre caixes de taronges i la corda vermella de l’ancora,” i ho repeteix paraula per paraula.

Pero Echo te un limit.

Dona-li una llista curta i es impecable. Dona-li una llista llarga i les coses comencen a esborrar-se. Quan arriba a l’element numero vint, ha oblidat l’element numero tres. Potser barreja detalls. Potser combina dues ordres diferents en una ordre estranya. Potser oblida el principi d’una conversa mentre recorda el final.

“Echo, t’he dit que portessis la corda vermella. Aquesta es la blava.”

“Has dit corda!” diu Echo. “He recordat la part de la corda!”

Echo no perd la memoria de cop. Es mes com escriure a la sorra a prop de l’aigua. Les paraules del principi es van esborrant a poc a poc. Les mes recents encara es veuen clares. Pero les primeres? Han desaparegut.

Per aixo els bons capitans mantenen les instruccions curtes i simples. I per a viatges llargs, escriuen les coses perque Echo pugui mirar les notes en lloc de confiar en la seva memoria.

El superpoder d’Echo: segueix les instruccions perfectament quan son curtes i clares.

La debilitat d’Echo: oblida les instruccions anteriors durant feines llargues i complicades. Sigues breu, o escriu-les!

La Teva Tripulacio, La Teva Responsabilitat

Aqui els tens. Rusty, Compass i Echo. Entusiastes, intel·ligents i fiables – a la seva manera. I imperfectes – tambe a la seva manera.

El millor de tot es que tu ets el capita. Saps que Rusty s’excedeix, aixi que li dones feines petites i concretes. Saps que Compass s’inventa coses, aixi que comproves els seus plans. Saps que Echo oblida, aixi que mantens les instruccions curtes.

Un gran capita no necessita una tripulacio perfecta. Un gran capita coneix les fortaleses i debilitats de la seva tripulacio i planifica tenint-les en compte. Aixo es el que fa navegar el vaixell.

Diari del Capita

Benvolgut Diari del Capita,

Compass m’ha dit que hi havia una drecera per les “Coves del Murmuri.” Hem navegat tres hores buscant-les. No hi ha cap Cova del Murmuri. Li he preguntat on n’havia apres. Ha dit “simplement em semblava correcte.”

Mentrestant, Rusty havia de fregar la coberta. Ha fregat la coberta, ha polit cada barana, ha reorganitzat l’armari de cordes i ha tallat un dolfi a la proa del vaixell. Queda bonic, pero no hem demanat un dolfi.

Echo ha estat perfecte avui. Li he donat tres instruccions i les ha clavat totes tres. Dema en provare cinc i veurem que passa.

Prova-ho!

Pensa en un ajudant que tens a la teva vida. Potser es una calculadora, un corrector ortografic o un motor de cerca. Escriu:

En que es realment bo?

En que no es tan bo?

Quan t’ha donat una resposta incorrecta que sonava correcta?

Ara pensa a quin membre de la tripulacio s’assembla mes. Es un Rusty (fa massa), un Compass (de vegades s’inventa coses) o un Echo (oblida coses)?

La majoria d’ajudants son una mica dels tres!

Les Regles del Vaixell

Imagina que has contractat un nou membre de la tripulacio. Es el seu primer dia. Esta emocionat. Vol ajudar. Pregunta “Que haig de fer?”

Li diries “Fes el que vulguis”?

Es clar que no! En un vaixell de veritat, aixo seria el caos. Algu podria hissar les veles durant una tempesta. Algu podria llencar les provisions per fer lloc a petxines que ha trobat. Algu podria dirigir el vaixell cap a un escull perque li semblava xulo.

Un bon vaixell necessita regles. I la teva tripulacio robot? Realment necessita regles.

Els Tres Tipus de Feines

Al teu vaixell, cada feina pertany a una de tres categories. Diguem-ne Verd, Groc i Vermell.

Feines verdes: “Endavant!” Aquestes son feines segures que la tripulacio pot fer sola. Mirar el mapa. Comptar les provisions. Consultar el temps. Llegir el diari del vaixell. No pot passar res dolent si s’equivoquen. Deixa’ls fer!

Feines grogues: “Pregunta’m primer.” Aquestes son feines mitjanes. La tripulacio podria fer-les sola, pero vols comprovar abans que comencin. Arreglar una vela. Canviar la ruta. Moure la carrega. La tripulacio et mostra el seu pla, tu dius “bona pinta” o “espera, canviem aixo,” i llavors ho fan.

Feines vermelles: “Aixo ho fare jo.” Aquestes son les feines grans, importants i arriscades. Nomes el capita les fa. Ancorar en un port nou. Comerciar amb altres vaixells. Decidir que fer durant una tempesta. Per molt bona que sigui la teva tripulacio, aquestes feines necessiten un cervell huma.

El truc es saber quina feina es quina. I la part divertida es que canvia amb el temps!

Quan la teva tripulacio es nova, gairebe tot es Groc. Els vigiles amb cura. Comproves cada petita cosa. Al cap d’uns dies, notes que Rusty es genial fent nusos. Aixi que fer nusos passa de Groc a Verd. Pot fer-los sense preguntar.

Pero tambe notes que Compass segueix suggerint rutes pels “Tunels de Cristall” (que no existeixen). Aixi que planificar rutes es queda en Groc. Potser per sempre.

La Taula de Mescles

Pensa en una taula de mescles – d’aquelles amb cursors que pugen i baixen. Els DJ la fan servir per controlar la musica. Cada cursor controla un so diferent.

El teu vaixell tambe te una taula de mescles. Cada cursor controla quanta llibertat te la tripulacio per a un tipus de feina:

Llegir mapes i registres: el cursor puja molt amunt. Deixa’ls llegir el que vulguin.

Fer nusos i netejar: el cursor puja amb el temps, un cop veus que ho fan be.

Canviar la ruta: el cursor es queda al mig. Comprova sempre primer.

Comerciar amb la carrega: el cursor es queda baix. Nomes el capita.

A mesura que aprens que fa be la teva tripulacio, en puges alguns. Si alguna cosa va malament, el baixes. No es qüestio de confiar o no confiar en la teva tripulacio. Es qüestio d’ajustar la quantitat adequada de llibertat a cada feina.

Massa Regles Tambe Es Dolent

Aqui tens una cosa que sorpren la gent. Tenir massa regles es gairebe tan dolent com no tenir-ne cap.

Imagina que dius a la teva tripulacio “pregunteu-me abans de fer QUALSEVOL cosa.” Cada coseta.

“Capita, puc agafar aquesta fregona?”

“Capita, puc fer un pas endavant?”

“Capita, puc respirar?”

Et tornaries boig! I despres de la centena pregunta, deixaries d’escoltar. Comencaries a dir “si, si, si” a tot sense parar atencio.

Aixo es perillios. Perque la pregunta cent-u podria ser “Capita, puc dirigir-nos cap a aquell iceberg?” I diries “si” sense ni mirar.

Les millors regles son estrictes alla on importa i relaxades alla on no. La teva tripulacio hauria de poder fregar la coberta sense preguntar. Pero sempre hauria de preguntar abans de canviar el rumb.

L’Illa de Practiques

Ara aqui tens una de les millors idees que pot tenir un capita: l’Illa de Practiques.

L’Illa de Practiques es una illa petita i buida a prop del teu vaixell. No hi ha res important. Cap tresor. Cap edifici. Cap persona. Nomes sorra i unes quantes palmeres.

Quan vols que la teva tripulacio provi alguna cosa nova, els envies primer a l’Illa de Practiques. Vols que Rusty practiqui construir un moll? Envia’l a l’Illa de Practiques. Si el moll s’ensorra, no passa res! Alla no hi havia res per trencar.

Vols que Compass provi una ruta nova? Deixa-la navegar al voltant de l’Illa de Practiques primer. Si es perd, simplement torna al vaixell. Cap mal fet.

Aixo s’anomena una sandbox. Com una caixa de sorra al parc, es un lloc segur per provar coses. Pots construir un castell de sorra i aixafar-lo. Pots cavar un forat i tornar-lo a tapar. Res del que facis a la sandbox afecta res fora de la sandbox.

Per Que l’Illa de Practiques Es Important

Sense una Illa de Practiques, cada error es un error real. Rusty construeix un moll dolent? El teu moll de veritat esta trencat. Compass tria una ruta dolenta? El teu vaixell de veritat esta perdut.

Pero amb una Illa de Practiques, els errors son gratis! La tripulacio pot provar tres maneres diferents de construir un moll. Poden comprovar quina es mes resistent. Poden fracassar deu vegades i aprendre de cada fracas. Despres, quan construeixin el moll de veritat, saben que funciona.

Aqui esta la part magica: quan els errors son gratis, la teva tripulacio es torna mes valenta. Proven mes coses. Experimenten. No tenen por de fracassar perque fracassar no importa a l’Illa de Practiques. I una tripulacio valenta que no te por d’experimentar? Aquesta es una tripulacio que troba solucions increibles.

Pensa-hi. Si tinguessis por de ficar-la cada cop que et surt malament un problema de mates, deixaries d’intentar els problemes dificils. Pero si el mestre digues “aquesta fitxa no compta per nota – simplement fes-ho el millor que puguis,” segurament intentaries els dificils. Mateixa idea.

Regles de l’Illa de Practiques

L’Illa de Practiques te les seves propies regles:

Res de l’Illa de Practiques pot fer mal al vaixell real. El que passa a l’illa es queda a l’illa.

La tripulacio pot provar el que vulgui alla. Sense demanar permis. Sense feines Grogues. Tot es Verd.

Quan alguna cosa funciona, el capita decideix si portar-la al vaixell real. No la tripulacio. El capita mira el resultat i diu “si, porteu-ho” o “no, torneu-ho a provar.”

Netejar es facil. Si tota l’Illa de Practiques esta feta un desastre, simplement tornes a comencar. Sorra neta. Inici net.

Aixi es com els enginyers de veritat tambe fan servir els ajudants d’IA. Donen a la IA un espai segur per treballar. Si la IA fa alguna cosa genial, se la queden. Si la IA fa un embolic, ho llencen i ho tornen a provar. Sense estres. Sense danys. Nomes aprenentatge.

Diari del Capita

Benvolgut Diari del Capita,

Avui he apres per que existeix l’Illa de Practiques. He deixat que Rusty proves una “petita millora” al timo del vaixell real. Ha canviat tot el timo per un nou disseny. Era rodona – aixo li concedeixo. Pero girava en la direccio contraria. Esquerra volia dir dreta. Dreta volia dir esquerra.

Gairebe xoquem contra una balena.

A partir d’ara: TOTES les idees noves van a l’Illa de Practiques primer. TOTES.

Prova-ho!

Pensa en les regles de la teva propia vida. Algunes coses les pots fer sense preguntar (Verd). Algunes coses has de preguntar als pares primer (Groc). I algunes coses nomes les hauria de fer un adult (Vermell).

Fes tres llistes:

Verd (puc fer-ho sol):

Exemple: agafar un got d’aigua, llegir un llibre

Groc (preguntar primer):

Exemple: fer servir el forn, descarregar una aplicacio

Vermell (nomes adults):

Exemple: conduir un cotxe, fer servir eines electriques

Ara imagina que tinguessis un ajudant robot a casa. A quina llista aniria cada feina? Alguna canviaria amb el temps a mesura que aprenguesses a confiar en el robot?

La Llista de Comprovacio del Capita

Deixa’m explicar-te la historia de dos vaixells.

Tots dos tenien la mateixa feina: navegar fins a l’Illa dels Mangos, recollir cinquanta caixes de mangos i portar-les de tornada abans que es fessin malbe. Prou senzill, no?

Vegem com va anar.

Vaixell Numero U: La Sort

El capita Finn va dir a la seva tripulacio “Aneu a buscar els mangos de l’Illa dels Mangos.”

La tripulacio va salpar. Van trobar l’Illa dels Mangos. Van carregar caixes. Pero ningu va comptar. Van agafar totes les que van poder, que van resultar ser trenta-set caixes, no cinquanta.

De tornada, ningu va comprovar si els mangos estaven madurs. La meitat encara eren verds. L’altra meitat estaven massa madurs i es feien malbé.

Quan van arribar a casa, el capita Finn va mirar la carrega. Trenta-set caixes. La meitat verdes, la meitat marrons. No era el que necessitava.

“No ho heu comprovat?” va preguntar.

“Comprovar que?” va dir la tripulacio. “Has dit que busquessim mangos. Hem buscat mangos!”

Tenien rao. Mai no els va dir que havien de comprovar.

Vaixell Numero Dos: La Llista de Comprovacio

La capitana Lily va fer una cosa diferent. Abans que la seva tripulacio marxes, va escriure una llista de comprovacio en una pissarra gran:

Navegar fins a l’Illa dels Mangos – moll nord, al costat del magatzem blau

Trobar l’emmagatzematge de caixes darrere del magatzem

Comprovar cada caixa: els mangos han de ser grocs-taronja, no verds, no marrons

Comptar exactament 50 caixes

Carregar les caixes a la part fresca del vaixell, lluny del motor

Abans de tornar a casa, comptar de nou per assegurar-se que segueixen sent 50

Tornar a casa per la ruta curta a traves de la Badia Tranquil·la

La tripulacio va salpar. A cada pas, miraven la llista. Mangos grocs-taronja? Fet. Cinquanta caixes? Fet. Part fresca del vaixell? Fet. Comptar de nou? Fet.

Quan van arribar a casa, la capitana Lily tenia exactament el que necessitava. Cinquanta caixes de mangos perfectes.

Mateixa tripulacio. Mateixa illa. Mateixos mangos. La diferencia era la llista de comprovacio.

Per Que les Llistes de Comprovacio Son Magiques

Una llista de comprovacio fa dues coses increibles:

Primer, diu a la tripulacio que vol dir “fet”. Sense una llista, “fet” es nomes una sensacio. “Si, hem agafat uns mangos, sembla que n’hi ha prou, anem cap a casa.” Amb una llista, “fet” vol dir que cada casella esta marcada. No cal endevinar.

Segon, detecta errors quan encara hi ha temps d’arreglar-los. La tripulacio de la capitana Lily va comptar les caixes abans de marxar de l’illa. Si nomes en tenien quaranta-vuit, podien agafar-ne dues mes alla mateix. Sense una llista, no haurien descobert el problema fins que ja fossin a casa.

Aixo es enorme per a la teva tripulacio robot. Recorda, els teus membres de la tripulacio son entusiastes (com Rusty), de vegades s’inventen coses (com Compass), i obliden coses amb el temps (com Echo). Una llista de comprovacio et protegeix dels tres problemes!

Rusty no pot anar massa enlla perque la llista diu que fer i que no fer.

Compass no pot inventar-se passos falsos perque els passos reals estan escrits.

Echo no pot oblidar les instruccions perque les te alla davant, a la pissarra.

Escriu la Llista Primer

Aqui tens la regla mes important sobre les llistes de comprovacio: escriu la llista abans de donar la feina.

No durant. No despres. Abans.

Per que? Perque escriure una llista et forca a tu a pensar amb claredat. Quan t’asseus i llistes cada pas, descobreixes coses que havies oblidat. “Espera, he de dir-los quin moll han de fer servir.” “Ah, es veritat, hauria de mencionar que els mangos han de ser madurs.”

Si no pots escriure una llista per a una feina, probablement no entens la feina prou be encara. I si tu no l’entens, la teva tripulacio segur que tampoc.

Que Fa Bona una Llista de Comprovacio?

No totes les llistes son iguals. Aqui tens que fa que una sigui bona:

Curta i clara. Cada pas hauria de ser una frase senzilla. “Comprova que els mangos siguin grocs-taronja” esta be. “Avalua els indicadors cromatics de maduresa de la carrega de fruita tropical” esta malament. (Tot i que vol dir el mateix!)

En ordre. Els passos haurien d’anar del primer a l’ultim. No facis que la tripulacio hagi d’esbrinar l’ordre per ella mateixa.

Comprovable. Cada pas hauria de tenir una resposta clara de si o no. “Hi ha 50 caixes?” es comprovable. “N’hi ha prou de caixes?” no ho es. Prou comparat amb que?

Inclou les parts dificils. Les bones llistes no nomes llisten les coses obvies. Destaquen les parts on els errors son mes probables. “Torna a comptar abans de marxar” hi es perque oblidar-se de comptar es un error comu.

Les Llistes de Comprovacio Estalvien Temps

Pot sonar al reves, pero les llistes de comprovacio en realitat fan les coses mes rapides.

“Pero espera,” potser dius. “Escriure una llista porta temps! No seria mes rapid simplement comencar la feina?”

No. I per aixo.

Sense una llista, la tripulacio pot fer la feina malament. I despres l’han de tornar a fer. El viatge dels mangos que va sortir malament? Va malgastar un dia sencer. Ara la tripulacio ha de tornar-hi dema. Son dos dies per una sola feina.

Amb una llista, la tripulacio fa la feina be la primera vegada. Un viatge. Un dia. Fet.

Uns minuts escrivint una llista et poden estalviar hores de repeticions. Es un tracte forca bo.

Llistes de Comprovacio per a la Teva Tripulacio Robot

Per a la teva tripulacio robot, les llistes de comprovacio son encara mes potents que per als mariners normals. I per aixo:

Quan dones a la teva tripulacio una llista, es poden comprovar ells mateixos. Despres de cada pas, miren la llista i veuen si ho han fet be. Verd vol dir continua. Vermell vol dir torna-ho a provar.

Sense una llista, la tripulacio simplement… endevina. Fan la feina i diuen “Crec que ja esta!” Pero no tenen manera de saber-ho del cert. Es com fer un examen sense clau de respostes. Escrius les respostes, el lliures i esperes que vagi be.

Amb una llista, la tripulacio fa l’examen I comprova les seves propies respostes. Detecten els seus propis errors. Els arreglen abans que tu vegis la feina. Quan t’entreguen el resultat, ja ha estat comprovat.

Recordes que hem dit que un agent prova, comprova i torna a provar? La llista de comprovacio es la part de comprovar. Sense ella, l’agent nomes prova i prova i prova sense saber mai si s’esta acostant.

La Prova dels Ulls Tapats

Imagina que demanes a algu que pengi un quadre amb els ulls tapats. Potser ho endevina. Pero hi apostaries?

Aixo es el que passa quan la teva tripulacio treballa sense una llista de comprovacio. No poden veure si estan fent una bona feina. Nomes estan clavant claus i esperant que el quadre quedi recte.

Treu-los la bena – dona’ls una llista – i de cop poden veure exactament que vol dir “recte”. A nivell de la finestra. A seixanta centimetres del racó. Aixi de concret.

Diari del Capita

Benvolgut Diari del Capita,

Avui he enviat la tripulacio a arreglar les xarxes de pescar. Sense llista. Nomes “arregleu les xarxes.”

Han tornat i han dit “Fet!” He anat a comprovar-ho. Les xarxes estaven arreglades, si. Pero tambe les havien “millorat” fent els forats mes petits. Molt mes petits. Diminuts, diminuts forats.

“Hem pensat que els forats mes petits pescarien mes peixos!” va dir Rusty.

No li falta rao. Pero les xarxes estaven tan tancades que l’aigua no hi podia passar. Funcionaven com un bol gran en lloc d’una xarxa. Hem pescat una gavina molt confosa i zero peixos.

Dema escriure una llista: “Arregleu els forats esquincats de la xarxa. Deixeu tots els altres forats de la mateixa mida que tenen ara. Els forats haurien de fer 5 centimetres d’ample. Proveu la xarxa arrossegant-la per l’aigua – l’aigua hauria de passar facilment.”

Ho hauria d’haver fet des del principi.

Prova-ho!

Tria una feina que facis sovint. Potser es preparar la motxilla per a l’escola, fer el llit o donar menjar a una mascota.

Escriu-ne una llista de comprovacio. Fes que cada pas sigui curt i clar. Assegura’t que algu que no hagi fet mai aquesta feina pugui seguir la teva llista i fer-ho be.

Ara ve la part divertida: dona la teva llista a algu altre i mira com ho intenta. Ho ha fet be? T’has oblidat d’algun pas? Hi havia alguna cosa confusa?

Si ho ha fet perfecte al primer intent, felicitats – has escrit una gran llista de comprovacio! Si no, arregla la llista i torna-ho a provar. Aixo es exactament el que fan els capitans.

Repte extra: escriu una llista de comprovacio de la teva rutina del mati. Quants passos te en realitat? Potser et sorprendras!

Com Donar Bones Ordres

El Bloc de Notes del Capita

Imagina que tens un bloc de notes petit. Nomes te vint pagines. Aixo es tot l’espai que tens.

Ara imagina que has d’enviar la tripulacio a una missio. Has d’escriure tot el que necessiten saber en aquest bloc de notes. Quan salpin, el bloc de notes es tot el que tindran. No et poden trucar. No poden tornar a fer preguntes.

Que hi escrius?

Si ho escrius tot – el color del cel, que has esmorzat, el nom del teu peix daurat – se t’acabaran les pagines abans d’arribar a les coses importants. Pero si escrius massa poc – nomes “aneu a l’illa” – no sabran quina illa.

Aixi es com funciona la teva tripulacio robot. Tenen un bloc de notes al cap que s’anomena finestra de context. Nomes hi cap una certa quantitat. Si l’omples de coses que no importen, les coses importants queden fora. Si els dones massa poc, han d’endevinar.

El truc es posar nomes les coses justes al bloc de notes.

Ordres Clares vs. Ordres Confuses

Juguem a un joc. Quina ordre es millor?

Ordre confusa: “Ei Rusty, arregla la vela.”

Ordre clara: “Ei Rusty, la vela de dalt del pal davanter te un esquinc a prop de la cantonada esquerra. Apedaca l’esquinc amb la tela blanca de l’armari de provisions. No toquis cap altra vela.”

Veus la diferencia? L’ordre confusa sona simple, pero fa que Rusty hagi d’endevinar. Quina vela? Que li passa? Com l’ha d’arreglar? Rusty es entusiasta. Podria decidir que totes les veles necessiten arreglar-se i passar tot el dia canviant-les una per una. No era el que volies!

L’ordre clara diu a Rusty tres coses:

Que passa – hi ha un esquinc a la vela de dalt.

On ha de mirar – pal davanter, cantonada esquerra.

Com saber si ha acabat – l’esquinc esta apedacat i res mes ha canviat.

Els bons capitans sempre donen aquestes tres coses. Que. On. Com comprovar-ho.

Una Feina Cada Vegada

Aqui tens un error que cometen els capitans nous. Donen una llista enorme d’ordres totes de cop:

“Rusty, apedaca la vela, despres repinta la coberta, despres reorganitza la carrega, despres arregla el timo, i tambe fes el dinar.”

Pobre Rusty! Son cinc feines diferents totes juntes. Intentara fer-les totes, anira de pressa amb cadascuna, i probablement s’oblidara del dinar completament.

Es molt millor donar una feina cada vegada. Deixa que Rusty acabi la vela. Comprova la seva feina. Llavors dona-li la feina seguent.

Les feines petites son mes facils de comprovar. I si alguna cosa va malament, nomes has de refer una mica – no tot.

El Manual del Vaixell

Imagina que cada cop que un nou membre de la tripulacio puges a bord, haguessis d’explicar-ho tot des de zero. “Guardem les cordes al costat esquerre. Sempre fem nusos quadrats, mai de mariner. Pintem la coberta cada dijous.”

Aixo portaria una eternitat! I si t’oblidessis de mencionar alguna cosa?

Els capitans intel·ligents escriuen un Manual del Vaixell. Viu al vaixell, clavat a la paret on tothom el pot veure. Cada membre de la tripulacio el llegeix el primer dia. Diu coses com:

Les cordes van a l’armari de cordes, enrotllades en el sentit de les agulles del rellotge.

Totes les veles s’apedacen amb tela blanca, mai blava.

La coberta es pinta els dijous, de proa a popa.

Mai no llencis res per la borda sense preguntar al Capita.

Quan tens un manual, la teva tripulacio no ha d’endevinar com es fan les coses. Simplement segueixen les regles. I com que les regles son al vaixell, no importa que la teva tripulacio oblidi coses entre viatges. El manual recorda per ells.

Aquest es un dels grans secrets de ser un bon capita: no guardis les regles al teu cap. Escriu-les al vaixell.

Digues Que No Fer

Aqui tens una cosa sorprenent. Dir a la tripulacio que no fer es tan important com dir-los que han de fer.

Recordes Rusty? Es l’entusiasta. Si li dius “arregla l’esquinc de la vela,” tambe podria decidir canviar el pal, redissenyar l’aparell i instal·lar una bandera nova – nomes perque pensava que seria util.

Aixi que afegeixes un limit: “Arregla l’esquinc. No toquis res mes.”

Els limits son com la barana del vaixell. Eviten que la teva tripulacio es descontroli d’entusiasme. Com mes treballis amb la teva tripulacio, mes aprendras quins limits necessiten.

Diari del Capita: El Dia que Echo Va Oblidar

Un mati, vaig donar a Echo una llarga llista de regles. “Fes servir nomes fusta de roure per a les reparacions. Mai facis servir pi. Poleix sempre amb paper de vidre abans de pintar. Mantingues els accessoris de llautó brillants.”

Echo va fer que si amb el cap i es va posar a treballar. La primera reparacio va ser perfecta – roure preciós, polit suau, llautó brillant.

Pero quatre hores despres, vaig trobar Echo a la bodega… fent servir taulons de pi. Sense polir. El llautó estava opac com el fang.

“Echo!” vaig dir. “I les regles?”

Echo em va mirar, confos. “Quines regles?”

Echo no havia decidit trencar les regles. Echo simplement les havia oblidat. Havia passat massa temps, i aquelles instruccions del principi s’havien esvaït com la boira.

Despres d’aixo, vaig clavar les regles a la paret. Ara Echo les llegeix cada vegada. Problema resolt.

Prova-ho!

Agafa un paper. Tens exactament cinc frases per explicar com fer el teu entrepan preferit. Escriu-les.

Ara dona aquestes cinc frases a algu de la teva familia. Pot fer l’entrepan nomes amb les teves instruccions? L’ha fet be? Que t’has oblidat de mencionar?

Aixo es el que se sent quan dones ordres a la teva tripulacio. Com mes clar escriguis, millor l’entrepan – vull dir, millor els resultats!

Quan les Coses Van Malament

Tots els capitans tenen dies dolents. Dies en que la tripulacio fa alguna cosa tan ximple, tan inesperada, tan completament boig que l’unic que pots fer es seure, respirar fondo i tornar a comencar.

Aquestes son les meves histories preferides del Diari del Capita. Totes van passar de veritat (be, mes o menys). I cadascuna em va ensenyar alguna cosa important.

Historia 1: El Reformador Entusiasta

Un dimarts, vaig notar un petit problema. La bandera del pal major estava cap per avall. Facil d’arreglar, no? Nomes calia girar la bandera.

Vaig cridar Rusty. “Ei Rusty, la bandera esta cap per avall. La pots arreglar?”

Rusty va fer la salutacio i va pujar al pal. Cinc minuts despres, vaig mirar amunt. La bandera… havia desaparegut. Al seu lloc hi havia una bandera nova de trinca que Rusty havia dissenyat ell mateix. Era molt creativa. Tenia estrelles i ratlles i un dibuix d’una gavina.

Pero no era tot. Rusty tambe havia decidit que el pal necessitava una capa de pintura nova. I les cordes “semblaven velles,” aixi que les va canviar. I la gavia “necessitava una finestra,” aixi que n’estava construint una. Amb taulons de sobra. De la coberta. Que ara tenia un forat.

Trenta-dues coses havien canviat. La bandera seguia cap per avall.

“Rusty!” vaig cridar. “Nomes volia que giressis la bandera!”

Rusty va posar cara de pena. “Pero ho he fet tot millor!”

Que Va Aprendre el Capita: Quan dones a Rusty una feina, digues-li exactament que ha de fer i que no ha de tocar. “Gira la bandera del pal major. No canviis res mes.” Rusty te bona intencio. Nomes necessita limits.

Historia 2: El Mapa Inventat

Necessitavem trobar l’Illa dels Cocos. Vaig demanar a Compass que traces un rumb.

Compass va treure un mapa preciós. Mostrava una ruta sinuosa a traves de tres estrets, passant per un far, envoltant un escull, i directe cap a l’Illa dels Cocos. El mapa tenia petites etiquetes, marques de profunditat, i fins i tot dibuixets de peixos. Era el mapa mes detallat que havia vist mai.

Nomes hi havia un problema. Res d’aixo era real.

Els tres estrets? Inventats. El far? No existeix. L’escull? Compass se’l va inventar. Fins i tot l’Illa dels Cocos estava al lloc equivocat – a uns tres-cents quilometres d’on es realment.

Pero el mapa semblava perfecte. Si no coneixies la zona, t’hi fiaries completament. Aixo es la part que fa por. Compass no mentia. Compass estava segura. Compass creia de veritat que el mapa era correcte.

Vam navegar mig dia abans que em dones compte que anavem cap a mar obert sense cap illa a la vista.

Que Va Aprendre el Capita: Comprova sempre el mapa amb punts de referencia reals. No nomes miris que bonic es. Si Compass diu “gira a l’esquerra al far,” mira per la finestra. Hi ha realment un far? La teva tripulacio pot ser molt convincent fins i tot quan s’equivoquen completament.

Historia 3: El Bucle

L’ancora estava encallada. Vaig demanar a Echo que la puges.

Echo va estirar. La cadena es va encallar. Echo va estirar mes fort. La cadena es va tornar a encallar. Echo va provar d’estirar des d’un angle diferent. La cadena es va encallar des d’un angle diferent.

Vaig baixar a sota coberta a treballar en una altra cosa. Quan vaig tornar una hora despres, Echo seguia estirant l’ancora. Mateixa cadena. Mateixa encallada. Una vegada i una altra.

Echo havia provat dinou maneres diferents d’estirar. Algunes eren basicament la mateixa estirada amb una agafada lleugerament diferent. Unes quantes havien empitjorat l’encallada. En un moment, Echo havia enrotllat la cadena al voltant del pal, cosa que havia creat un problema completament nou.

La questio es que l’ancora no estava encallada per com estavem estirant. Estava enganchada a una roca del fons. Cap quantitat d’estirades des de coberta ho arreglaria. Algu havia de bussejar i desenganxar-la.

Pero Echo no ho sabia. Echo simplement seguia provant el mateix tipus de solucio, una vegada i una altra, perque era l’unic que sabia fer.

Que Va Aprendre el Capita: Si la teva tripulacio prova el mateix tres vegades i no funciona, atura’ls. No els deixis provar una quarta, ni una cinquena, ni una dinovena vegada. Hi ha algun problema mes gran. Intervingues, mira el problema tu mateix i busca un pla completament diferent.

Historia 4: La Regla Oblidada

Un mati, vaig dir a Echo una cosa important: “Mai fem servir claus de metall en aquest vaixell. Nomes estaques de fusta. L’aigua salada rovella el metall i debilita el casc. Aquesta es la regla mes important del vaixell.”

Echo va fer que si amb el cap. “Entes, Capita. Nomes estaques de fusta.”

Per a les primeres reparacions, Echo va ser perfecte. Estaques de fusta a tot arreu. Una feina preciosa.

Despres vaig demanar a Echo que arregles la barana, els compartiments de provisions, el banc, l’escala i els llits. Una reparacio rere l’altra, tot el mati.

Quan Echo va arribar als llits, vaig sentir un clang clang clang des de sota coberta. Vaig baixar corrents. Echo estava clavant claus de metall al marc del llit. Tota una caixa sencera.

“Echo! I la regla? Res de claus de metall!”

Echo em va mirar, confos. “Quina regla?”

La regla s’havia esvaít. Massa altres feines s’hi havien anat amuntegant. La instruccio que havia donat al principi del mati estava enterrada sota hores de nova informacio.

Que Va Aprendre el Capita: La memoria de la teva tripulacio es com un got d’aigua. Nomes hi cap una certa quantitat. Si segueixes abocant-hi noves feines, les instruccions antigues es vessen pel vora. Per a les regles realment importants, escriu-les a la paret. No les diguis una sola vegada esperant que es quedin.

Historia 5: L’Excés d’Equipatge

Vaig demanar a Rusty que prepares un dinar de picnic per a la nostra excursio. “Alguna cosa senzilla,” vaig dir. “Entrepans i aigua.”

Rusty s’ho va prendre molt seriosament. Va preparar els entrepans. Despres va afegir una estovalles, “perque els picnics necessiten estovalles.” Despres tovalles. Despres gots. Despres un joc complet de coberts. Despres un fanal, “per si ens quedem fins que es faci fosc.” Despres una tenda, “per si plou.” Despres una tenda de reserva. Despres una cuineta, olles, tres tipus de condiments i una hamaca.

La cistella del picnic ara pesava cent quilos. No la podiem ni aixecar del vaixell.

“Rusty,” vaig sospirar. “Nomes volia entrepans.”

“Pero i si necessitaves la cuineta?” va preguntar Rusty, genuinament preocupat.

Que Va Aprendre el Capita: La teva tripulacio vol ser util. De vegades son massa utils. Si vols alguna cosa senzilla, digues “senzill.” Millor encara, digues exactament que han de preparar i afegeix: “No prepareu res mes.” Rusty te el cor al lloc correcte, fins i tot quan la hamaca no hi es.

La Gran Llico

Aqui tens el que passa amb totes aquestes histories. La tripulacio no intentava causar problemes. Rusty estava sent util. Compass estava sent segura. Echo estava sent persistent. Totes son qualitats bones! Nomes necessiten un capita que les apunti en la direccio correcta.

Quan les coses van malament, no culpis la tripulacio. Pregunta’t: “He donat ordres prou clares? He posat limits? He comprovat la feina pel cami?”

Normalment, la resposta es no. I no passa res! Tots els capitans cometen aquests errors. Els grans capitans simplement els cometen una sola vegada.

Prova-ho!

Juga al joc de les “Males Instruccions” amb un amic. Una persona tanca els ulls. L’altra persona dona indicacions per caminar per l’habitacio i recollir un objecte. Pero nomes pots fer servir cinc paraules cada cop!

Mira que va malament. Han xocat amb una cadira? Han passat de llarg l’objecte? Han anat en la direccio equivocada?

Ara torna-ho a provar amb millors instruccions. Ha anat mes be la segona vegada?

Aixi es com aprenen els capitans – observant que va malament i millorant les instruccions.

Saber Quan Fer-ho Tu Mateix

La teva tripulacio es increible. Poden fregar tota la coberta en minuts. Poden arreglar una vela mentre tu dines. No es cansen mai.

Pero aqui tens un secret que saben els grans capitans: algunes feines es millor que les facis tu.

No perque la tripulacio no les pugui fer. Sino perque tu no hauries de deixar que les fessin.

Algunes Feines Son Mes Rapides a Ma

Imagina que necessites cordar-te la sabata. Podries cridar Rusty, explicar-li que es un cordó, descriure com funciona un llac, esperar mentre ho intenta, comprovar que no t’ha lligat les dues sabates juntes, i tornar-ho a fer quan fa un nus que no toca.

O simplement podries… cordar-te la sabata. Tres segons. Fet.

Algunes feines son tan petites i tan rapides que demanar ajuda porta mes temps que simplement fer-les. Moure un got d’un costat de la taula a l’altre. Encendre un interruptor. Arreglar una petita falta d’ortografia.

La teva tripulacio es millor en feines grans. Les feines que et portarien molt de temps pero que pots explicar rapidament. Si l’explicacio porta mes temps que fer-ho, simplement fes-ho tu.

Algunes Feines Necessiten un Cor Huma

Aqui tens una cosa que la teva tripulacio mai no podra fer: importar-li.

Si has trencat la joguina preferida d’un amic, la teva tripulacio et podria ajudar a escriure una nota de disculpa. Les paraules fins i tot podrien sonar be. Pero hauries de donar al teu amic una nota escrita per un robot?

De cap manera. El teu amic es mereix sentir-te a tu demanar perdo. Amb les teves propies paraules. Fins i tot si no son perfectes. Fins i tot si t’entrebanques. Fins i tot si la teva veu tremola. Aixo es el que ho fa real.

Algunes coses a la vida necessiten un toc huma:

Demanar perdo quan la fiques.

Animar un amic que esta trist.

Prendre una decisio dificil que afecta altres persones.

Dir a algu alguna cosa que no vol sentir.

Aquestes no son feines per a la teva tripulacio. Son feines per a tu. La gent nota la diferencia entre paraules que surten del cor i paraules que surten d’una maquina. La teva tripulacio es intel·ligent, pero no te sentiments. Tu si. Aixo es el teu superpoder.

Algunes Feines Son Com Aprens

Posem que estas aprenent a nedar. Podries demanar a Compass que t’expliques com funciona la natacio. “Mou els bracos aixi, dona puntades de peu aixi, respira cap al costat.”

Un gran consell! Pero saps nedar ara?

No. Ni una mica.

Aprens a nedar ficant-te a l’aigua. Empassant-ne una mica. Enfonsant-te unes quantes vegades. Donant puntades de peu malament i esquitxant el teu germa a la cara. A poc a poc, a poc a poc, descobrint com flotar.

L’esforc es l’aprenentatge. Si t’estalvies l’esforc, t’estalvies la llico.

Aixo es cert per a tantes coses:

Aprens matematiques resolent problemes dificils, no deixant que algu et xiuxiuegi les respostes.

Aprens a dibuixar fent mil dibuixos dolents.

Aprens a anar en bici caient. (Unes quantes vegades.)

Aprens a cuinar cremant unes quantes coses.

Si deixes que la teva tripulacio faci totes les coses dificils, potser obtens el resultat que vols. Pero no obtens l’habilitat. I les habilitats son teves per sempre. Viuen al teu cervell i a les teves mans. Ningu te les pot prendre.

Fes servir la teva tripulacio per ajudar-te a aprendre. Demana’ls que t’expliquin coses. Demana’ls “per que funciona aixo?” Demana’ls que comprovin la teva feina despres que ho provis tu. Pero no els demanis que facin l’aprenentatge per tu. Aquesta part es teva.

Practicar Fa el Teu Cervell Mes Fort

Pensa en el teu cervell com un muscle. Cada cop que resols un problema dificil, aquest muscle es fa una mica mes fort. Cada cop que t’esforces i ho desxifres, el teu cervell crea noves connexions.

Si mai no aixeques res pesat perque la teva tripulacio ho carrega tot per tu, els bracos se t’afebleixen. El teu cervell funciona igual. Si mai no penses en problemes dificils perque la teva tripulacio fa tot el pensament, el teu cervell es torna gandul.

Els millors capitans es mantenen forts. Fan servir la tripulacio per a les carregues pesades, pero de tant en tant segueixen pujant al pal ells mateixos. Segueixen fent els seus propis nusos. Segueixen llegint els estels a la nit, fins i tot quan Compass es alla amb un mapa.

Per que? Perque un dia, Compass podria equivocar-se. El mapa podria faltar. La tripulacio podria no estar-hi. I quan arribi aquell dia, el capita ha de saber navegar.

Mantingues-te afilat. Segueix practicant. La teva tripulacio es una eina, no un substitut del teu cervell increible.

Quan Demanar Ajuda i Quan Fer-ho Tu Mateix

Aqui tens una manera practica de pensar-hi:

Demana a la teva tripulacio quan:

La feina es gran i et portaria molt de temps.

Saps exactament que vols i ho pots explicar clarament.

Pots comprovar la feina quan acabin.

Ja has fet aquest tipus de cosa abans i l’entens.

Fes-ho tu mateix quan:

La feina es petita i rapida.

Encara estas aprenent a fer-ho.

Necessita el teu toc personal – com sentiments, creativitat o cura.

No pots explicar el que vols amb prou claredat.

Els capitans mes intel·ligents alternen entre “temps de tripulacio” i “temps meu” tot el dia. No son massa orgullosos per demanar ajuda. Pero tampoc massa ganduls per fer les coses ells mateixos.

Diari del Capita: El Dia que Vaig Oblidar Com

M’havia acostumat tant a demanar a Rusty que fes els nusos que un dia, quan Rusty estava ocupat, vaig agafar una corda i… em vaig quedar parat. No recordava com fer un nus de mariner. Abans els feia fins i tot dormint! Pero feia mesos que no en feia cap.

Em va portar deu minuts embarassosos tornar a esbrinar com. Una gavina que passava em mirava amb cara de jutge.

Despres d’aixo, vaig posar-me una nova regla: cada dia, faig com a minim una cosa amb les meves propies mans. Nomes per mantenir les habilitats a punt. La tripulacio fa la resta. Pero el capita mai no oblida com navegar.

Prova-ho!

Tria alguna cosa que estiguis aprenent ara mateix – un tema de mates, una habilitat de dibuix, un esport, el que sigui.

Prova de fer-ho de dues maneres:

Primer, demana a algu (o a un ordinador) que simplement et doni la resposta o ho faci per tu. Com et sents?

Despres intenta fer-ho tu, fins i tot si es dificil. Demana pistes si t’encalles, pero no demanis la resposta.

Quina manera t’ha ensenyat mes? Quina manera t’ha fet sentir millor quan finalment ho has aconseguit?

Aquella sensacio d’orgull quan desxifres alguna cosa pel teu compte? D’aixo va ser capita.

Capita d’una Flota

Fins ara, has estat el capita d’un sol vaixell amb una petita tripulacio. Pero que passa si la feina es realment, realment gran?

Que passa si necessites explorar tres illes al mateix temps?

No pots navegar a tres llocs alhora. Pero pots enviar tres vaixells.

Mes Vaixells, Mes Velocitat

Imagina que necessites preparar-te per a un gran viatge. Hi ha tres feines:

Arreglar les veles.

Carregar el menjar.

Dibuixar els mapes.

Si un sol membre de la tripulacio fa les tres feines, una rere l’altra, porta tot el dia. Pero si tens tres membres de la tripulacio, cadascun fent una feina al mateix temps? Ho acabes abans de dinar.

Aquesta es la magia de treballar en paral·lel. En lloc d’un sol vaixell fent-ho tot, tens una petita flota. Cada vaixell s’encarrega d’una part de la missio. Tots treballen al mateix temps. Quan acaben, ajuntes les peces.

Pero Aqui Ve la Part Complicada

Mes vaixells vol dir mes coses a controlar. No pots simplement enviar tres vaixells i esperar que tot vagi be. Has d’assegurar-te que no xoquen entre ells!

Que passa si Rusty esta carregant menjar al Vaixell A, pero Echo tambe esta carregant menjar al Vaixell A? Ara tens el doble de menjar en un vaixell i cap als altres dos. Quin embolic!

La feina mes important del capita amb una flota es la coordinacio. Aixo vol dir assegurar-se que cada vaixell sap:

Quina es la seva feina.

Que no es la seva feina.

Com encaixa la seva part amb les altres parts.

El secret es trobar feines que no es trepitgin entre elles. Arreglar veles i carregar menjar son feines separades. Utilitzen parts diferents del vaixell. Provisions diferents. Habilitats diferents. Poden passar al mateix temps sense cap problema.

Pero “arreglar les veles” i “repintar el pal” no poden passar al mateix temps – perque totes dues necessiten que algu pugi al mateix pal! Voldries fer-les una rere l’altra.

Dividir la Feina

Abans d’enviar la teva flota, has de pensar be com dividir la feina. Pregunta’t:

Aquestes parts es poden fer per separat? Si Rusty no necessita esperar la feina d’Echo, i Echo no necessita esperar Compass, tots poden treballar al mateix temps. Aquesta es una bona divisio!

Algunes parts depenen les unes de les altres? Si Echo necessita els mapes abans de poder navegar, llavors els mapes s’han de fer primer. Aquesta part ha d’anar abans que les altres.

Algu necessitara les mateixes eines? Si dos membres de la tripulacio necessiten l’unic martell del vaixell, algu ha d’esperar. Planifica tenint-ho en compte.

Dividir la feina be es una de les parts mes dificils de ser capita d’una flota. Pero tambe es una de les coses mes potents que pots aprendre.

Ajuntar les Peces

Cada vaixell torna amb la seva part de la missio feta. Ara has d’ajuntar-ho tot.

De vegades aixo es facil. El Vaixell A te el menjar. El Vaixell B te els mapes. El Vaixell C te veles noves. Res se sobreposa. Tot encaixa com peces d’un trencaclosques. Preciós!

Pero de vegades les peces no acaben d’encaixar. El Vaixell A ha canviat com esta organitzada la carrega. El Vaixell C ha mogut carrega per fer lloc a les veles. Ara la zona de carrega es un embolic perque tots dos vaixells l’han reorganitzat de manera diferent.

Quan passa aixo, el capita ha d’intervenir. Mires els dos plans, esbrina que encaixa i fas una versio final que funcioni. Aixo es alguna cosa que nomes tu pots fer. La teva tripulacio pot fer la feina, pero tu entens la imatge completa.

La Teva Feina Es Fa Mes Gran

Quan passes d’un sol vaixell a una flota, la teva feina canvia. Fas menys navegacio i mes planificacio.

Amb un sol vaixell, potser de vegades ajudes a fregar la coberta. Amb una flota, estas massa ocupat assegurant-te que tots els vaixells van en la direccio correcta.

Aixo es normal. Com a capita d’una flota, la teva habilitat mes important no es navegar – es pensar. Pensar en que pot passar al mateix temps. Pensar en que ha de passar en ordre. Pensar en com encaixen les peces.

Et converteixes mes en un entrenador que en un jugador. Un entrenador no corre pel camp. Un entrenador mira tot el partit, veu la imatge completa i diu a cada jugador on anar. Aixo ets tu, Capita.

Equips de Capitans

Aqui tens un nivell mes per pensar-hi. Que passa si no ets l’unic capita?

En projectes realment grans, pot haver-hi tot un equip de capitans. Cada capita te la seva propia tripulacio i el seu propi vaixell. Junts, l’equip gestiona una missio massa gran per a un sol capita.

Quan un equip de capitans treballa junt, necessiten les mateixes coses que la teva tripulacio: comunicacio clara, bones regles i un pla compartit. El manual importa encara mes ara, perque la tripulacio de cada capita el llegeix. Si el manual es bo, cada vaixell fa les coses de la mateixa manera. Si el manual es confus, cada vaixell es diferent i res encaixa.

Els millors equips comparteixen el que aprenen. Quan un capita descobreix un nou truc, ho explica als altres. Quan un capita comet un error, comparteix la historia perque ningu mes el cometi. Aixi es com un equip millora junt.

Quants Vaixells Son Massa?

Aqui tens una sorpresa: mes vaixells no sempre es millor.

Si la feina es petita, enviar tres vaixells es en realitat mes lent que enviar-ne un. Per que? Per tota la planificacio extra! Has de dividir la feina, informar cada tripulacio, comprovar cada vaixell i ajuntar les peces al final. Per a una feina petita, aquesta planificacio porta mes temps que simplement fer la feina amb una sola tripulacio.

Un bon capita de flota sap quan enviar tota la flota i quan enviar un sol vaixell. La flota es per a missions grans amb parts que poden passar al mateix temps. Un sol vaixell es per a tot el reste.

Diari del Capita: El Desastre dels Tres Vaixells

Tenia una feina senzilla. Construir un nou moll per al port. Vaig decidir ser llest i fer servir els tres vaixells.

El Vaixell A construiria el costat esquerre del moll. El Vaixell B construiria el costat dret. El Vaixell C construiria la passarel·la que els connectes.

Sona genial, oi? Doncs no.

El Vaixell A va construir el seu costat a un metre d’alcada. El Vaixell B va construir el seu costat a un metre i mig. Quan el Vaixell C va intentar connectar-los amb una passarel·la, quedava tort. A mes, el Vaixell A va fer servir pals rodons i el Vaixell B pals quadrats, aixi que res encaixava.

Hauria d’haver acordat l’alcada i l’estil abans d’enviar-los. En lloc d’aixo, vaig passar tota la tarda reconstruint el moll jo sol.

De vegades un sol vaixell, treballant amb cura, guanya a tres vaixells amb pressa.

Prova-ho!

Busca dos amics o membres de la familia. Doneu a tothom la mateixa tasca: dibuixar una casa. Pero no parleu entre vosaltres mentre dibuixeu!

Quan acabeu, intenteu combinar els tres dibuixos en una sola imatge. Les cases coincideixen? Son de la mateixa mida? Del mateix estil?

Ara torneu-ho a provar. Aquesta vegada, passeu dos minuts planificant junts primer. Acordeu la mida, el color i l’estil. Despres dibuixeu per separat.

El segon intent ha anat millor? Aixo es el poder de la coordinacio!

Ves i Construeix Alguna Cosa

Ho has aconseguit, Capita. Has apres molt.

Saps com coneixer la teva tripulacio i que fa especial cadascun d’ells. Saps com comprovar la seva feina i mantenir les coses segures. Saps com donar ordres clares i escriure un bon manual. Has sentit les histories de quan les coses van malament – i saps com gestionar-ho. Saps quan demanar ajuda i quan fer les coses tu mateix. Fins i tot saps com dirigir tota una flota.

Es bastant impressionant per a algu de la teva edat.

La Tripulacio Canvia. El Vaixell Es Queda.

Aqui tens una ultima cosa que vull que recordis.

La teva tripulacio canviara. Apareixeran nous ajudants. Seran mes rapids, mes intel·ligents i millors en les seves feines. La tripulacio amb qui treballes avui no sera la mateixa amb qui treballaras l’any que ve. I no passa res. Aixi es com ha de ser.

Pero el vaixell es queda. El vaixell es el teu projecte – la cosa que estas construint. Les teves regles, els teus plans, les teves idees. La tripulacio va i ve, pero el vaixell es teu.

I tu et quedes. Tu ets el capita. Eres el capita quan vas comencar aquest llibre, i seras el capita molt despres de tancar-lo. Les eines canviaran. Els ajudants canviaran. Pero tu – el teu cervell, la teva curiositat, el teu cor – aixo es la part que mes importa.

No Necessites Permis

No necessites ser gran per comencar a construir coses. No necessites un ordinador de luxe. No necessites saber-ho tot primer.

Nomes has de ser curios. Fes una pregunta. Prova alguna cosa. Mira que passa. Si es trenca, esbrina per que. Si funciona, esbrina per que tambe.

Els millors capitans de la historia no van ser els que esperaven bon temps. Van ser els que van hissar la vela i van descobrir el vent pel cami.

Una Ultima Ordre, Capita

Aquesta nit – no dema, no la setmana que ve, aquesta nit – prova alguna cosa nova. Fes a un ordinador una pregunta que tenies al cap. Construeix alguna cosa petita. Escriu una historia i demana a una IA que t’ajudi a millorar-la. Fes un dibuix i mira que passa quan el descrius a un ajudant.

Comenca petit. Mira que pot fer la teva tripulacio. Apren dels errors. Despres prova alguna cosa mes gran.

La teva tripulacio esta preparada. El teu vaixell t’espera. L’ocea es ample i ple d’illes que ningu ha explorat encara.

Ves i construeix alguna cosa, Capita.

Bons vents i mars en calma.

Als meus fills —
sou la millor tripulació que he tingut mai.
Tot això va ser per a vosaltres.
Sempre.